Да? Да.
Мамо?
Какво има, мамо?
Полета... Полета на баща ти...
Наистина ли мислиш, че си способен да убиеш Иин когато я видиш?
Тя е просто кукла.
Защо я спаси вчера?
Имам следа. Опитват се да избягат надалеч.
Разчитам на теб.
Трябва ли винаги силите ти да бъдат толкова прахосвани?
Не са ли очарователни спектаклите?
Повече прилича на "Травиата" отколкото на "Аида".
Говоря сериозно.
В такъв случай, ще ти го обясня по-сериозно.
Всички частици вибрират,
така че когато ги ударя с тяхната вибрационна честота, те започват да резонират.
С други думи, вибрацията се увеличава до точката на разруха. Схващаш ли?
До някъде.
В общи линии, това е моята способност.
Затова мога да унищожа всеки предмет, който поискам,
дори и най-неизвестните неща.
Да, и традиционния ориз с кестени, оризова кукла кокеши, и...
Шефе, заеми ми малко пари.
И ние трябва да си купим храна.
ти си на работа, нали знаеш. Какво ще правиш ако се напиеш?
Няма проблем! Заспивам винаги когато се напия.
Не, това не е отговора.
Защо не искаш да се върнем у дома, Кирши?
Не се ли радваш, че се връщаме в нашата родина?
Няма да отида.
Защо не?
Незнам.
Кирши, как да го кажа...
Ти не си същия човек, когото познавах.
Чух че има много хора, които са станали като теб, по едно и също време.
Емоциите ти изглеждат нестабилни... Да, сигурно си болна.
Чуй ме.
Върни се с мен.
Няма да се върна.
Кирши...
Няма да се въ...
Опитвах се да те намеря винаги когато бях на пътувания в чужбина...
Защо?
Защо, питаш ти?
Г-н Кастинен, относно парите за нашите разноски... Може ли да ги дадете?
Знаех си, че ще кажеш това.Дори не беше смешно.
Виж човека до ченгето, който проверява всички.
Той се опитва да проследи връзката, която аз провеждам.
Търсят контрактори?
Прекъсни връзката вече.
Вече го направих.
Но може да е било малко късно.
Ей, какво има?Добре ли си?
Ей!Ей! Дръж се!
Това едно от твоите умения ли беше?
При това, не толкова впечатляващо.
Накарах сърцето му да вибрира, това го накара да спре.
Отплатата ми няма да се промени, независмо колко грандиозно е представлението.
Сега знаем само толкова.
Продължавам да получавам информация от по-висшите.
Можеш ли да откриеш къде е по всяко време?
Така стоят нещата.
Това означава, че никой не може да избяга от властта на Синдиката.
Ако хората като вас не се съюзяваха с нас, сигурно щяха да са сериини убийци или ренегати.
Бъди благодарен, че си на наша страна.
Моя задник е застрашен, затова побързай и тръгвай след нея.
Как е връзката?
Все още лоша. Трябва да има вода наблизо.
Доста тежка отплата имаш.
Да ти кажа честно, не е нужно да са цигари.
Всичко върши работа, стига да мога да го сложа в устата си и да го изплюя.
Това е навик от дните когато си била човек, нали?
Изглежда, че късметът е на наша страна.
Ще спрем, за да можем да пропуснем идващия влак.
Забавянето ще бъде около 5 минути.
Кирши, сигурна ли си че някой...
Те идват след нас.
Ей, къде са онези двамата?
Сега не е времето да спиш! Поне трябваше да ги наглеждаш, докато бях в тоалетната!
По дяволите. Слизаме на следващата гара!
Хайде. Събуди се!
Не, неможе да ме пипаш там... - На какво правиш снимки?
Това може да се смята за воайорство. - Ей! Н-не!
Ще намеря нещо за огън. Ти стой вътре.
Кирши?
Давай. Свири.
Преди имах дъщеря. Пеленаче.
Баща й беше отрепка. Скъсах с него малко след като тя се роди.
Беше невероятно сладка,
точно като ангел.
Дори и да бях певица, бях заклет пушач. Тъжно, нали?
Спрях да пуша когато тя беше в утробата ми,
но трябваше да ги спра завинаги.
Бях неразумна и оставих една цигара на лесно достъпно място.
Тя я сложи в устата си. Преди да разбера, се беше задушила до смърт.
Стана толкова неочаквано.
Аз ридаех през следващите няколко нощи. Преди да разбера, нощното небе се бе променило.
Защо я спаси онзи ден?
Кирши?
Мамо...
Кирши?
Мислеше си за онази нощ, нали?
Знам защо не искаш да се върнеш.
Имаш тъжни спомени за твоята родина, точно затова...
Тъжни?
Грешиш.
Не беше ли така?
Кирши...
Тъгата, както всичко друго...
Спомням си. Спомням си всичко.
Ако не бях избягала навън онзи ден, мама нямаше да умре.
Кирши, това е...
Онази нощ, тя изчезна...
Сребърната светлина.
"Изкупувайки греховете на децата на Земята, луната започва да унищожава своята светлина."
Това от коя поема е?
Не си спомням.
Може да е била строфа от ария.
Хората казват, че лунното затъмнение е символ на изкуплението.
В такъв случай, луната сигурно е в постоянно състояние на изкупление, щом не може да бъде видяна.
Ти също си странен контрактор.
Кирши...
Нищо не се беше случило между мен и майка ти по онова време.
Ти все пак забеляза нещо, нали?
Чувствата, които винаги криех в моето сърце.
Мисли, свързани с това да открадна майка ти.
Исках да ти кажа... Да ти кажа едно нещо.
Не трябва да се чувстваш виновна за това, Кирши.
К-кой по дяволите си ти? Изглеждаш подозрително!
Чакай! Кълна се, че съм те виждал и преди.
Да, така е. Видях те до строежа, когато се срути.
Ти ли си перверзника, преследващ онова момиче?
Махай се.
Махни се от тук.
Това е нещо, в което не трябва да се забъркваш.
Какво каза? Не се бъзикай с мен!
Какво направи на онова момиче?
Тя е много мълчалива и не показва никакви емоции.
Все едно е някаква кукла!
Ей, чакай!
Ей, чуй ме!
Дори и да не си личи по изражението й или думите й, сърцето й плаче.
Разбираш ли?
Няма човек в този свят, който заслужава да се отнасят с него като с кукла!
Може би.
Какво?
Някой идва.
Чак до тук?
Кой?
Хеи.
Кой си ти?
Защо взе Иин?
Иин? Да не говориш за Кирши?
Какво сте намислили?
Грешиш.
Кирши...
Грешиш.
Сама ли избяга?
Защо?
Мислех си, че душата ми ще може да продължи напред.
Заради теб ли я преследват?
Да не си й партньор в някакво пресъпление или нещо подобно?
Партньор?
Точно така.
Кирши!
Земетресение?
Бягай!
Това е той, от онзи ден.
Какво ще правим? Събирането на информация още ли е наша цел?
Остави куклата. Той идва
К-как?
Разбирам... Дефибрилира собственото си сърце с електричество.
Берта!
Ще съм честен с теб, Иин. Ти също...
Итзак...
каква е тази светлина?
Вече не мога да виждам.
Това е като...
лунна светлина.
Берта...
Девица, тъмна нощ, тъжно ридание,
губещо се само в нощта.
Луната, която придружава неговите сребърни лъчи,
преминава тихо като нощта на изкуплението.
Това не беше лошо.
Това е невъзнможно.
Куклите не могат да плачат.
Добър ден.
Студено саке.
Веднага.
Чух че си се забъркал в неприятности с кукла.
Не поглеждай.
Не се безпокой. Няма да издам тази случка след като не е имало никакви щети.
Бе установено, че контракторите с които сте се разпоредили са били от ФБР.
Ако бяха получили информация, вие вече щяхте да сте...
Заповядайте.
Предай куклата.
Ще бъде рестартирана.
Не, вече започнах да свиквам с използването й.
Добре.
Благодаря.
Не позволявай на емоциите ти да те завладеят.
Емоции? Идиот.
Кастинен?
Няма съмнение че беше той, затова се опитах да проведа разговор.
Погледна ме, все едно не ме бе виждал преди.
Може би това е бил начина му да ти каже, да забравиш за това.
Сигурно е притеснен, че може да стане голям скандал.
Изглеждаше странно, сякаш спомените му бяха изтрити.
Няма начин.
Като говорим за това, онова момиче...
Говориш за Кирши?
Да. Тя се е върнала в онзи магазин за цигари.
Да не би двамата да не са се разбрали?
Е, няма смисъл да се бъркаме в личните отношения.
Получихме възнаграждението, а ти даже ходи до горещите извори.
Е, нямах голям избор след като ме изостави, нали?
Нямаше избор? Всеки нормален човек би се върнал след като е разбрал, че са го изоставили.
Е, всички го очакваха с нетърпение.
За какво говориш?
Да се връщаме, Кирши.
Да се връщаме.
Няма причина да бъдеш затворена в миналото си.
Хеи...
Аз твой партньор ли съм?
Кирши?
Зависи от теб
дали искаш да останеш тук, като Иин, или някъде другаде.
Да реша?
Аз?
Да се върнем, Кирши.
Кирши...
Иин.
Кирши...
Сигурна ли си, Иин?
Слънцето излъчва тъмни лъчи докато старицата пее.
Повторната разруха е реквием за изгубеното минало.
Кръв и сълзи ли е отплатата за предателство?
Верижната реакция от възмущение започна и не може да бъде спряна.
Градът е изпълнен с хаос и дисхармония.
И сцената е подготвена.